MOCNÝ VLÁDCE OZ
Přeložil Hogwarts
Přistupte! Vstupenky jsou v prodeji!
Neváhejte, příteli! Přistupte blíž!
Spatřete ty největší zázraky světa!
Ze všech koutů Země!
Jsou tu, aby vás pobavili, nadchli a pohráli si s vaší myslí.
Vstupte touto branou do světa zázraků.
Je zde, dámy a pánové. Osobně.
Sledujte, jak ovládá kolt a s jakou přesností střílí...
Procestoval celý svět a ohromil evropské princezny.
Uvede vás v úžas, ohromí vás!
Velký a mocný Oz!
Vždy jsem věděla, že jsem rozená pro showbyznys.
A teď se na mě podívej. Dělám asistentku kouzelníka.
Když si vezmu, že jsem ještě před hodinou prodávala u cesty preclíky.
Ano, příležitost se naskytne, když to nejméně očekáváme, drahá.
Páni!
Jaké krásné šaty!
Tohle nebude třeba. Budeš hrát prostou vesnickou dívku.
Dárek k tvému prvnímu vystoupení.
Patřilo to mé babičce.
Carevně z Irkutsku.
- Vyznamenaná válečná hrdinka. - Tvá babička? - Ano.
Zahynula během bitvy. Chudinka.
- Během jaké bitvy? - Jaké bitvy?
Byla jich spousta. Slyšela jsi o bitvě u Kreplachu?
- Ne. - Ne? Tak při té zahynula.
A zůstala po ní jen tato hrací skřínka.
Ale já vím, že by si babička přála, abys ji měla ty.
- Profesore? - Franku!
Nemůžeš sem jen tak vrazit! Zkoušíme!
Kolikrát ti musím opakovat, abys klepal?!
Klepal!
- Zaklepal jsem. - O co jde?
- Představení bude začínat. - Proč jsi nic neřekl?
Prodala se jen polovina míst. Tady je vstupné.
Žalostné.
Dobrá, tady je tvůj výdělek.
Tobě jako uznání postačí potlesk.
Jak myslíš, že se cítím já?
S takovým talentem bych měl vystupovat v Orpheum Circuit.
Místo nějaké zaprášené poutě.
Ten obnošený kabát se během vystoupení rozpadá.
- Budeš ho muset znovu zašít. - Zase? - Ano.
- Pojďme na to! Klobouk! - Klobouk.
- Vy jste ta nová, že? - Ano.
Výborně, potřebovali jsme někoho nového. Ta poslední nás opustila.
Chudinka. Měla zlomené srdce.
Zástavu. Zástavu srdce.
Ale už odpočívá v Abilene, dokud se plně nezotaví.
Možná by ses k ní chtěl přidat.
Takže nezapomeň, až požádám o dobrovolníka...
Přihlásím se!
Jste jako zrozená pro tuto práci, drahá.
Pojďme si zakouzlit.
Dámy a pánové, představení už začalo,
ale stále je pár volných míst, tak nepromarněte šanci
vidět Mocného vládce Oz.
Doprovázejte mě na cestě přes pouště do tajemných koutů Arabského poloostrova.
Osamělý duch byl uvězněn pět tisíc let.
Ale dnes se ho pokusíme vysvobodit.
Žádám dobrovolníka z obecenstva.
Někdo?
Kdokoliv.
Co třeba vy, madam?
- Ano, ráda bych se přihlásila. - To je od vás milé. Prosím.
Jen dělej, co jsem ti řekl.
Obyčejná vesnická dívka, dámy a pánové.
Dokud budete věřit, nemáte se čeho bát.
Neboť když věříte, vše je možné.
Začíná se vám chtít spát.
Vaše víčka těžknou.
Spěte!
Ukaž se, Fernando!
Převtěl se do této ženy stojící přede mnou.
Slyšíš mě, královno Fernando?
Ano.
Tak povstaň.
Povstaň!
Přikazuji ti, abys povstala!
Povstaň z písčitého hrobu.
- Propusť svou duši.... - Vidím drát!
- Mýlíte se, pane. - Nemýlím!
Je tam drát! Je tam drát, který ji drží!
- Drát?! - Já ho také vidím.
Přímo támhle.
Je nepřehlédnutelný. Copak ho nevidíte?
Drží ji ve vzduchu.
Drát?!
K čemu bych já potřeboval dráty? Franku!
Očarujte mě, ať chodím!
Cože?
Očarujte mě, ať chodím.
Teď ne, dítě.
- Opusťme zázraky... - Ale já ve vás věřím.
Není to moc, ale je to vše, co máme.
Alespoň se pokuste.
Očaroval bych tě, abys mohla chodit, ale...
- Ale... - Dělejte, očarujte tu dívku!
- Očarujte tu dívku. - Dělejte! Zvládnete přeci cokoliv.
Ovšemže bych ji očaroval, aby mohla chodit,
ale v éteru bohužel panuje neklid.
- Očarujte tu dívku. - Vidíte? Vidíte?
Omlouvám se. Omlouvám se!
Děkuji vám. Děkuji.
Mocný vládce Oz!
Styďte se!
Proč jsi nezatáhl tu oponu dřív? Chtěli mě zaživa rozcupovat.
Nemohl jste nic dělat. Myslím, že to nebylo tak špatné.
Ovšemže ne. Jsi jen cvičená opice.
Víte, neměl byste být na mě pořád tak zlý, profesore.
- Koneckonců, jsem váš jediný přítel. - Přítel?
Nejsi můj přítel, Franku. Nepotřebuji přítele.
Potřebuji někoho, kdo ví, kdy zatáhnout tu zpropadenou oponu.
- Je to žena. - Konečně nějaká dobrá zpráva.
Mám natáhnout hrací skřínku?
Ne.
Pro tuhle ne, Franku.
Ahoj, Annie.
Ahoj, Oscare.
Vypadáš úchvatně.
- Děkuji. - Co je to?
Víš moc dobře, co to je.
- Bylo to skvělé vystoupení. - Neříkej, že jsi viděla ten debakl.
Nechápu, proč jsi té nebohé dívce neřekl pravdu.
Jakou pravdu? Že jsem podvodník?
Stálo by mě to hlavu. A v horším případě by chtěli vrátit vstupné.
Pojď se posadit.
Naliju ti čaj.
Už je to pěkná doba. Neviděl jsem tě, co...
Co jsi byl naposledy ve městě?
Vídat tě jednou za pár měsíců není moc, Oscare.
No, jsme kočovný cirkus.
Jak to jde na statku? Co tvá matka?
Tentokrát mi neposlala koláč. Doufám, že není naštvaná.
- Musím ti něco říct, Oscare. - To nikdy nevěští nic dobrého.
John Gale mě požádal o ruku.
Proto jsem přišla.
Chtěla jsem, abys to věděl.
No, myslím, že to je...
...úžasné, Annie.
Řekla jsem mu, že si to nechám projít hlavou.
Muži zbožňují tuhle odpověď.
Zajímalo mě, co si myslíš ty, že bych měla udělat.
Jsem na tom mnohem hůř než John Gale.
- Je to dobrý člověk. - Stejně tak ty.
Ne.
Nejsem. Jsem hodně věcí, ale dobrý člověk mezi ně nepatří.
Ale mohl bys být.
Kdybys chtěl.
To je ten problém.
Já nechci.
V Kansasu žije spoustu dobrých mužů.
Takových, kteří chodí do kostela, žení se, zakládají rodinu.
Muži jako John Gale nebo můj otec.
Celý život obdělával půdu a po smrti skončil hlavou přímo v ní.
Já takový nechci být, Annie.
Nechci být dobrý muž, chci být výjimečný.
Chci být Harry Houdini a Thomas Edison v jedné osobě.
To jsem ti vždy přála.
Výjimečnost.
- Takže mě chápeš? - Ano.
Ale chápeš ty sám sebe?
Profesore, podívejte se ven.
Ne, Bude, počkej! Patřila jeho babičce!
Rozdrtím ho jako tu skřínku.
- Ne, prosím! - Uhni!
Byla to jen hrací skřínka po jeho babičce, nic víc.
Ozi!
Měl bych jít. Gratuluji k zasnoubení.
- Oscare... - Uvidíme se v mých snech.
Ozi, utrhnu ti hlavu!
Simsalabim!
Ozi!
Támhle je! Tady!
Ne! Neubližuj mu!
- Z cesty! - Bude!
Bude, nech ho!
Rozdrtím tě! Hej!
Rozdrtím tě!
- Ozi, kam to běžíš? - Doženu vás v Milwaukee!
- Půlka balónu patří mně! - Ale ta druhá je moje!
Ozi!
Jen počkej!
Kde mám nožík?
Pojď sem! Dostaneme ho dolů, klaune!
Ne, to už nestihneš!
- Sbohem, ty troubo! - Vrať se sem!
Ozi, tohle budete potřebovat!
Hoď mi to, rychle!
Klobouk! Klobouk!
- To si vypiješ! - Sbohem!
Au revoir! Auf Wiedersehen!
Ne, ne, ne, ne!
Prosím! Já nechci zemřít!
Ještě jsem ničeho nedosáhnul!
Dostaň mě odsud a já dokážu skvělé věci!
Prosím! Dej mi šanci!
Slibuji! Slibuji!
Dokážu se změnit!
Děkuji.
Děkuji!
No tak! Vydrž!
No tak, kamaráde.
Neumím plavat! Neumím plavat!
Pomozte mi někdo!
Zaplať pánbůh.
Myslel jsem, že je po mně.
Ledaže byste byla anděl. Jsem v nebi?
Ještě stále mám naději! Nebudeš toho litovat!
Viděla jsem vás spadnout z nebes.
Ano.
Můj balón narazil na bouřku. Ztratil jsem nad ním kontrolu.
Být vámi, vylezla bych z té vody.
- Popravdě je docela příjemná. - Spíš bych se obávala říčních víl.
Jejich zoubky jsou malé, ale velmi ostré.
Říční víly? Co jsou to říční víly?
Slezte ze mě!
No tak, zmiz odsud.
Škodolibé potvůrky, že?
Kde to vlastně jsem?
- Kde myslíte, že jste? - Nemám nejmenší tušení.
- Podobné místo jsem jaktěživ neviděl. - Jste v zemi Oz.
V zemi Oz?
Tak se jmenuji.
Oscar Zoroaster Fadrig Isaac Norman Henkel Emmanuel Ambrose Diggs.
Ale každý mi říká Oz.
Já to věděla! Královo proroctví bylo pravdivé.
Řekl, že se z nebes snese velký čaroděj se jménem naší země
a všechny nás zachrání.
A teď jste tu, abyste si nárokoval svůj trůn.
Nárokoval svůj trůn? Myslíte jako královský trůn?
Ano, protože budete náš král.
Král?
V paláci se svou korunou a žezlem?
Ano, s překrásným žezlem v ohromném paláci.
- A všechny zachráníte. - Je to žezlo zlaté?
Ano, ale je tam tolik zlata, co si jen umíte představit.
Oz bude opět takový, jaký kdysi býval.
Jste ten čaroděj, že ano?
Ano, jsem to já.
- Co to bylo? - Poskoci Zlé čarodějnice.
- Byli vysláni, aby vás zabili. - Mě?
Zlá čarodějnice?
Měli bychom si pospíšit, nebo vaše vláda skončí dřív, než začala.
Pozor!
Rychle!
Támhle!
Nastavte nohu.
Možná je Zlá čarodějnice svolala zpátky.
Nemám rád čarodějnice.
- Co? - No, já...
Já jsem také čarodějnice. Jmenuji se Theodora Dobrotivá.
- Nejste čarodějnice. - Ovšemže jsem.
Kde máte bradavice a koště?
- Co bych dělala s koštětem? - Létala.
S koštětem?
Zapomeňte na to.
- Máte strach? - Ano.
Že se vám něco přihodí.
Takže, jak moc zlá je ta Zlá čarodějnice?
Ta nejzlejší ze všech. Otrávila vlastního otce.
- To je dost zlé. - Byl to král a čaroděj jako ty.
Ale ona chtěla trůn jen sama pro sebe.
Chudák.
Ale má sestra ji vyhnala ze Smaragdového města.
Nemohu se dočkat, až se s ní setkáš.
Začínala pochybovat, že se kdy objevíš, ale teď uvidí.
A ty dáš vše do pořádku.
Ovšem.
Myslím, že vím, co by to chtělo.
Trochu hudby.
- To bylo kouzlo? - Svým způsobem.
Tohle je hudební skřínka. Nikdy jsi podobnou neviděla?
Patřila mé babičce, carevně z Irkutsku.
Vezmi si ji.
Chci ti ji dát.
Nikdo mi nikdy nic sám od sebe nedal.
Tak pěkné dívce jako ty?
Jsem si jist, že s vizáží Heleny Trojské jsi měla spousty nápadníků.
- Moc toho o čarodějnicích nevíš, viď? - Možná ne.
Ale prý se rychle učím.
Smím prosit, má paní?
Neříkej mi, že tě ještě nikdo nepožádal ani o tanec.
- Nikdo. - Tak je čas, aby ses to naučila.
Jednu ruku dej sem.
A tu druhou sem.
Hezké, že ano?
Ano.
Vedla jsem osamělý život.
Pak ses ukázal ty.
Nejsi pouze čaroděj.
Jsi člověk, ke kterému patřím.
Jistě si budeme rozumět a...
A?
A jak už jsi říkala, patříme k sobě.
Doufala jsem, že to řekneš.
Pomozte mi! Zachraňte mě někdo!
Nebohé stvoření. Čaroději, musíme ho zachránit.
Pomozte mi někdo! Ne, ne, ne, ne!
- Nech to na čaroději. - Pomozte mi! Rychle!
Ovšemže zachráním tu mluvící opici v poslíčkovské uniformě.
Vy, pane! Prosím, pospěšte si!
Máte něco ostrého? Jako třeba nůž.
Co vaše zuby? Máte ostré zuby?
- Uklidni se, vše bude v pořádku. - Musíte mě dostat z těch lián.
Uklidni se.
- Tohle je má smrt! Sežere mě to! - Neměj strach.
- Rychle. - Ty liány tě nesežerou.
Liány ne, ale ten lev ano!
- Lev? - Zemřeme tu!
Sežerte ho jako první! Sežerte ho!
Simsalabim! Jen běž, ty zbabělče!
Boj se mé velkoleposti!
- Jste skvělý čaroděj. - Čaroděj?
- Takže to proroctví bylo pravdivé? - Jistě.
Dobrá. Zachránil jsem nás.
To nic nebylo, jen malá ukázka mých šikovných prstů.
- Pokračujeme k paláci? - Ano.
- Hezký den, pane. - Počkejte! Prosím, pane!
Mé jméno je Finley.
Paviáni Zlé čarodějnice obrátili naruby dům mého pána.
Od té doby se skrývám v těchto lesích.
Ale teď jste mi zachránil život, mocný čaroději,
takže vám tímto slibuji doživotní věrnost.
- To není třeba. - Od této chvíle budu váš oddaný
a věrný služebník do konce svého života.
Je roztomilý.
- Dobrá, jsi zaměstnán. - Výborně. Podejme si na to ruce.
- Má taška, opičáku. - Ovšem. Určitě cestujete nalehko.
Zvládnu to.
Běžte napřed.
Smaragdové město.
Už jen dolů z kopce po cestě dlážděné žlutými cihlami.
Vše bude náležet tobě.
Ještěže je zelená má oblíbená barva.
Bude z tebe ten nejlepší král, který kdy panoval v zemi Oz.
- Děkuji. - Bude mi ctí stát se tvou královnou.
- Mou královnou? - Strávíme spolu zbytek života.
Ale nyní tisíce lidí čekají, až se stanou svědky tvých zázraků.
Tisíce? To je pořádná show.
- Co teď, čaroději? - Opičáku, pověz mi ještě o tom slibu.
Jsem vám zavázán svým životem. Cokoli si budete přát, cokoli budete chtít,
přísahám vám svoji věrnost dokud budu dýchat.
- Nelze to porušit? - Ne, pane. Je to neporušitelné.
Výborně. Já totiž nejsem ten čaroděj.
Pane, váš smysl pro humor je stejně tak bezmezný, jako zázračný.
- Připomínáte mi... - Opičáku, já nejsem ten čaroděj.
To jste mi mohl říct, než jsem se zapřísáhl.
- Pozdě. - Musíte se přiznat té nevinné dívce.
S ní to vyřeším později.
Jako můj nový asistent si musíš pamatovat tři věci.
- Buď poblíž, drž krok, nemluv. - Ale já...
Co bylo třetí?
Výborně, teď mě poslouchej. Spoléhám na tebe.
Musíme přemluvit obyvatele země Oz, že našli svého čaroděje.
- Zdravím, Noku. - Theodoro, očekávali jsme vás.
Zatroubím fanfáru.
Ne, ne, ne. Teď ne.
Tohle je ten čaroděj.
- Zdravíčko, pane. - Tohle je on?
Něco se vám nezdá?
Ano.
Stát!
- Ať žije čaroděj! - Ať žije čaroděj!
Ať žije čaroděj! Nejmocnější z mocných.
Největší, nejmocnější a nejupřímnější ze skutečných a pravdivých čarodějů.
- Děkuji. - Nezpochybnitelný!
S absolutně žádným utajeným plánem nebo postranními úmysly.
Nejpoctivější ze všech čarodějů.
Je to zkrátka skutečný, dobrý a spořádaný čaroděj.
Tady máme našeho čaroděje!
- Jak jsem si vedl? - Pochodem vchod!
Poslyšte, lidi, mohl bych si vlézt do kočáru?
Mohl bych si prosím vlézt do kočáru?
- Měl bych zatroubit fanfáru. - Teď ne.
To je on?
To je můj trůn?
Líbí se ti?
Doufám, že se ti líbí, protože jsem na něj osobně dohlížela,
zatímco jsem čekala na tvůj příchod.
To mě těší.
Chvála bohu, že jsi konečně tu.
Proroctví bude naplněno.
Tohle je velkolepý den pro nás všechny.
Mohu jen podotknout, že jsi ten nejpohlednější král, co tu kdy vládl?
Lichotnice.
Kdo je tato okouzlující žena?
- To je má sestra. - Jsem Evanora, královská poradkyně.
Chránila jsem Smaragdové město, zatímco jsme čekali na tvůj příchod.
Jsem tu, abych ti sloužila, stejně jako králi před tebou.
Nemohu se dočkat tvých služeb.
Sestro, už teď se mi zamlouvá.
- Mé žezlo. - Jistě, jen se posaď!
- Jak se v něm sedí? - Je jako pro mě stvořený.
Panejo! Nok tě zavede do tvé komnaty a poté si můžeme ještě popovídat.
Už se nemohu dočkat. Opičáku, mou tašku.
Jistě, čaroději. Už běžím. Vznešený a mocný.
Děkuji, Bručoune.
Jmenuji se Nok.
Není úžasný? Říkala jsem ti, že přijde.
Jak sis mohla dovolit přivést sem toho hulváta
a nechat ho sednout na posvátný trůn?
A proč ne? Je to čaroděj.
Čaroděj. To tvrdí on.
Nenapadlo tě, že by to mohl být podvodník?
Spolčený se Zlou čarodějnicí, která ho vyslala, aby nás zabil?
Se Zlou čarodějnicí? Nebuď směšná.
Já nejsem ta, kdo podceňuje svou bystrost.
Nebo možná podceňuji tebe.
Co když ses nakonec přidala na její stranu, sestro?
Nejsem na ničí straně a ty to víš.
Vždy jsem si přála jen mír a čaroděj ho může nastolit.
- Je to dobrý člověk. - Co ty víš o dobrotě?
- V hloubi duše jsi zlá. - Nejsem zlá!
Mrháš tou svou vznětlivou povahou.
Opravdu si myslíš, že bych se s ní spolčila proti tobě?
Jsi má sestra a já tě mám ráda.
Ovšem.
Ale potřebuji důkaz, že je tím, za koho se vydává.
- Mně už to dokázal. - Mně zatím ne.
- Děkuji za prohlídku. - Je to má práce.
- Provádět po paláci? - Starat se o krále.
Ovšem.
Když jsme u toho, napadlo mě, že bychom mohli uspořádat královskou hostinu s...
Sestra mi vyprávěla, že tvá kouzla jsou vskutku mocná.
Opravdu? Ano.
Všem, kdo je spatří, se vštípí do paměti.
Kéž bych je mohla vidět.
- Ano. - Proč mi je nepředvedeš teď?
- Teď? - Ano.
To počká.
A kdo si počká, ten se dočká.
To je tak moudré a pravdivé.
Chtěla bych ti ukázat ještě jednu poslední místnost.
Královský poklad země Oz.
Patří tomu, kdo tu panuje.
To je v pořádku, čaroději. Užij si své bohatství.
Je to moje! Moje!
Už žádné onošené obleky!
Jen hedvábí a satén!
Alibaba!
A co je tohle?
- Co je to? - Kalich.
Kalich! Vždy jsem toužil po kalichu.
- A teď ho mám. - No, ještě ne tak úplně.
Králem se staneš poté, co porazíš Zlou čarodějnici.
Tak zní proroctví.
A vzhledem k tomu, že jsi to ještě neudělal, tak...
- Ještě nejsem král. - Ještě ne.
Nejprve se musíš zbavit Zlé čarodějnice.
Ovšem.
A zabít ji nebude snadné.
Ne, to zřejmě nebude.
Počkat, nikdo se mi nezmínil o zabíjení.
No, pokud se nechceš stát králem, tak nevadí, zapomeneme na to
zlato, rubíny, kalich...
Chci se jím stát, jen bych nerad zabíjel dámu.
Není to žádná dáma!
Je to Zlá čarodějnice.
A jen tvá kouzla jsou natolik silná, aby ji zničila.
Musíš se vydat do Temného lesa a zničit její hůlku.
- Hůlku? - Ano, je zdrojem veškeré její moci.
Bez ní zemře.
Ani jsem se nerozloučil s Theodorou. Bude znepokojená.
Ráno s ní promluvím a řeknu jí, jak moc ji miluješ...
Ne.
Ne, to jí neříkej.
Dobrá, řeknu jí cokoliv si budeš přát, ale...
...zachráníš nás nebo ne?
Jsem váš čaroděj.
- Opravdu to uděláme? - Jak těžké může být zabít Zlou čarodějnici?
Těžké. Velice těžké.
Je opravdu velice těžké zabít Zlou čarodějnici.
A co ta nebohá dívka? Myslím, že jste se jí líbil.
Zapomene na mě. Stejně jako všechny ostatní.
Je to krásná čarodějka. Na dveře jí bude klepat ještě hodně nápadníků.
Každou vaší lží se čím dál víc přibližujeme městskému žaláři.
Neber je jako lži, nýbrž jako nášlapné kameny na cestě k výjimečnosti.
Přišel jsem na to. Vrátíme se. Vyváznete z toho bez újmy.
Omluvíte se, že jste tvrdil, že jste čaroděj a že jste lhal té nebohé dívce.
Musí to vypadat, že vám je to opravdu líto. Musíte to umět prodat.
Možná byste mohl i brečet? Umíte brečet? Klidně nakrájím cibuli.
Nebudu se vracet. Najdeme tu Zlou čarodějnici,
sebereme jí hůlku, já dostanu své zlato a ty třeba trs banánů.
Banány? Aha.
Protože jsem opice, tak musím mít rád banány, že ano?
- To je jízlivý stereotyp. - Ty nemáš rád banány?
Ovšemže mám, jsem opice. Nebuďte směšný. Jen mi vadí, když to říkáte.
A co tohle: Nabídneme, že po celý rok budeme ve Smaragdovém městě mít okna.
Musí nám odpustit. Nebo jim pomůžeme s infrastrukturou.
Po cestě jsem si všiml, že někde chybějí cihly...
PORCELÁNOVÉ MĚSTO TEMNÝ LES
To nevypadá dobře.
- Nepůjdeme tam. - Možná někdo potřebuje naši pomoc.
- Jako by zrovna vám na tom záleželo. - Vrať se sem.
Vrať se sem!
Musíme za Zlou čarodějnicí. Co tu budeme dělat?
Co se tu stalo?
Haló?
Ahoj.
Není ti nic?
Neboj se. My ti neublížíme.
- Tohle je Finley. - Ahoj.
Mé jméno je Oz.
Vy jste...
Vy jste ten čaroděj?
- Už jsi o mně slyšela? - Každý o vás slyšel.
Tak víš, že se nemáš čeho bát.
Tak odtamtud vylez.
Ale já nemůžu.
Dobře. Vydrž.
Dám to pryč.
Ach ne.
Už budu navždy rozbitá.
Neboj. Myslím, že něco mám.
Podej mi tu tašku.
Něco jsem si sbalil.
Tady to je.
- Co je to? - Kouzlo v lahvičce.
Kouzlo?
Vyzkoušíme to. Dobrá.
Trochu to potřu.
Výborně.
Dobře.
Mělo by to držet.
To je ono.
Ta dá!
Ne, ne, ne!
Vracejí se!
To je v pořádku.
Už jsou pryč.
Poslala je Zlá čarodějnice.
Proč?
Včera večer celé město slavilo v ulicích.
Protože jsme zaslechli, že jste konečně dorazil.
- Já? - Všichni byli tak šťastní.
Ale pak...
Ale pak přiletěla ta stvoření a...
A potom...
Ukaž.
Poslední kus.
Chceš se zkusit postavit?
Výborně.
To je ono.
Opatrně.
Pustím tě.
Dobrá.
Teď pojď ke mně.
- Myslím, že to nezvládnu. - Já myslím, že ano.
No tak.
- Výborně. - Dokázal jste to.
Děkuji vám.
Temný les.
Dobrá, tady se naše cesty dělí.
Běž tímhle směrem asi dvě až tři hodiny, dokud nedorazíš do Smaragdového města.
Řekni jim, že tě posílám a oni se o tebe postarají.
Rád jsem tě poznal.
Ale...
...já chci jít s vámi.
Cože?
Lovit čarodějnice?
- Ne, jsi ještě malá holka. - Nejsem tak křehká, jak vypadám.
- To nebolelo. - Půjdu s vámi.
Poslyš, v šoubyznysu máme pravidlo: Nikdy nepracuj s dětmi nebo zvířaty.
Už pracuji s tímhle.
Uklidni se.
S námi nepůjdeš.
Ach ne.
Přestaň s tím. Budeš v pořádku.
Vy mě necháte samotnou...
- Budeš v pořádku. - ...na cestě uprostřed ničeho?
Stačí, když půjdeš po té cihlové cestě a dojdeš až do města.
Brečí. Co mám dělat?
Ne, ne! Slez!
No tak, slez!
- Slez! Slez ze mě! - Prosím, nechte mě jít s vámi!
- Ne, slez ze mě! - Slibuji, že vás nebudu otravovat.
Panenky nemohou lovit čarodějnice.
- Prosím, vezměte mě s sebou. - Fajn! Chceš jít s námi? Tak pojď!
- Budeme velká parta. - Skvěle!
Pojďme zabít tu čarodějnici!
Zemřete! Zemřete! Zemřete!
Nekrákaly náhodou ty vrány, že zemřeme?
Ano.
Čaroději.
Jdeme.
Mám strach.
Myslíte, že tu žijí duchové?
Ne, ovšemže ne.
Ani zlé přízraky?
Nebo oživlé mrtvoly?
Oživlé mrtvoly?
Přestaň s tím.
Slez ze mě!
Něco mě drží za ocas!
Můžeš se uklidnit?!
Co je to?!
Já chci domů! Já chci domů!
To se mi vůbec nelíbí! Ten Temný les se mi vůbec nelíbí!
Propána! To bylo jen tak tak.
Kde to jsme?
To musí být ono.
Jak chcete zabít Zlou čarodějnici?
Jediné, co musím udělat, je sebrat jí čarovnou hůlku.
- Jakmile ji zničím, tak bude po ní. - Proč nepoužijete tohle?
- Má nůž! - Kde jsi k tomu přišla?
Jsem z porcelánu. Musím se nějak bránit.
- Dej mi to! - Hej!
- Upřímně... - Upřímně, jste...
Podívejte.
To musí být ona.
- Odložila hůlku. - Ale jak ji vezmeme?
Takže, dobře mě poslouchejte, plán zní takhle:
Zlá čarodějnice je trojúhelník.
Opičáku, ty jsi křížek, já jsem kolečko.
- Porcelánko, ty budeš vlnovka. - Já chci být srdíčko.
- Mohla bych být srdíčko? - Fajn, tak budeš srdíčko.
Dobrá, takže srdíčko zůstane tady.
Zatímco se kolečko přesune sem, křížek půjde na druhou stranu.
Je vám to zatím jasné?
- Pozdrav pánbůh! - Dobrá práce, právě jsi odkýchl plán.
- Omlouvám se. - Zapomeň na to.
Běž tam a dělej zvířecí zvuky.
Já vezmu hůlku, až se nebude dívat. Padej!
Ano! Rychle, rychle.
To ne!
Kráva?
Rychle, rychle! Pospěšte si!
- Mám ji! - Zlomte ji! - Zlomte ji, čaroději! Zlomte ji!
Řekl tu někdo "čaroději"?
Ne!
Opravdu jste ten čaroděj?
To je složitá otázka. Chci říct, co přesně je čaroděj...
Ano, jsem to já.
Pak máme naději.
- Co se děje? - Nejsem si jistý, odkýchl jsem plán.
Tak dlouho jsem čekala na naše shledání.
Takže jsme se ještě nikdy nepotkali?
Rozhodně ne.
- To bych si pamatovala. - Nikdy jsi nebyla v Kansasu?
Co je Kansas? Místo, odkud pocházíš?
Musel jsi cestovat velkou dálku, než ses dostal do země Oz.
To ano.
Mé jméno je Glinda Dobrotivá. Čarodějnice ze Severu.
- Já myslel, že Evanora je ta dobrá. - Evanora je skutečná Zlá čarodějnice.
Se svou strašlivou krutostí oklamala téměř všechny,
včetně své sestry a přesvědčila všechny, že jsem otrávila vlastního otce.
- Ale udělala to ona. - Takže ona zničila mou vesnici?
Je mi to moc líto, dítě.
Tady máte svou hůlku. Omlouvám se za to bučení.
A když pomyslím, že jste málem zabil Glindu pro trochu zlata.
Trochu?! Pro hromadu zlata, kamaráde.
Ne že bych to chtěl udělat. Nechtěl jsem zlomit tvou hůlku.
Následujte mě.
Dobře.
Ne.
Ne, ne, ne, ne! To nemůže být pravda.
Proklínám tě, Glindo. Měla bys být mrtvá.
Musíš zemřít. Proklínám tebe a tu tvou pěknou tvářičku.
Sestro! Sestro, čaroděj zmizel. Hledala jsem všude, ale není tu.
Co je to?
- Kde je čaroděj? - Ptáš se, kde je?
S Glindou.
Je to tady.
Sestro, on to proroctví naplní.
Zbaví se temnoty a přinese nám mír.
Ano, jsem si jista, že přesně k tomu dojde.
Musí k tomu dojít.
Odkud to máš?
Tohle?
Byl to dar. Od něj.
On...
Včera v noci přišel do mé komnaty.
Tančili jsme.
Připadalo mi to jako hodiny a hodiny.
Stále ještě cítím jeho tělo přitisknuté na mém.
Sestro, měla jsi pravdu. On je ten mocný čaroděj.
Musí to být on, když ve mně vzbudil takové pocity.
Ne.
U tebe vzbudil to samé?
Řekl, že spolu budeme vládnout zemi Oz.
- Řekl, že se stanu jeho královnou. - Opravdu?
Jsi si jistá, že jsi to neřekla ty jemu?
Ty hloupá!
To ti nedaruju!
Chci, abyste toho čaroděje rozcupovali na kusy.
Podruhé mě nezklamte!
Leťte!
V den, kdy můj otec zemřel, jsme přišli o laskavého a šlechetného vůdce.
A temný stín zavalil tuto zem.
Musela jsem se Evanoře postavit sama a přihlížet...
...jak jsou města srovnávána se zemí a z dětí se stávají sirotci.
Lámalo mi to srdce.
Sama jsem nedokázala ochránit obyvatele země Oz.
Čekala jsem s vírou v proroctví mého otce.
Na tebe.
Na mocného čaroděje z Kansasu,
který přijde a vše napraví.
Takhle tedy zní proroctví.
Víš, když jsem souhlasil, že se stanu králem,
neuvědomil jsem si, že to bude tak složité.
Už to ví.
- Cože? - Už ví, že znáš pravdu. Podívej.
- Co si počneme? - Čaroději, teď přišla tvá chvíle.
- Chvíle? - Použij svá kouzla.
Má kouzla, ovšem...
Myslím, že bychom měli utíkat.
- Utíkat? - Ano.
- Slyšeli jste čaroděje. Utíkejte! - Zmizíme odsud!
Pojďme!
Dohánějí nás! Co to děláš?
- To je zastaví? - Já nevím.
- Myslím, že jsme je setřásli. - To bylo o fous.
To ano.
Něco slyším.
Jsou čím dál blíž!
Počkejte na mě!
Rychle! Pozor!
Opičáku!
Porcelánko!
Čaroději, tady jsem!
Ne!
- Pomoc! Chyťte mě, prosím! - Mám tě!
- Jsi celá? - Ano.
Já jsem také celý.
- Pojďme! - Výborně! Mlha!
Lepší nápad, jak nás zachránit, tě nenapadl?!
Nic lepšího jsem za daných okolností udělat nemohla.
Stůjte!
Chytej!
Podej mi ruku! Nepouštěj mě!
- Opičáku, chyť ji! - Ne, nepouštějte mě!
Chyť mě za ocas! Ne tak silně!
Už jsou blízko.
Co si počneme?
Řiďte se podle mě.
- Ledaže bys měl nějaký nápad. - Ne, jen do toho.
Počkej. Co to děláš?!
Wando!
- Kam to jdeš? - Řekla, ať se řídíme podle ní.
Jen proto, že skočila z útesu, tak to taky uděláš?!
Mám křídla.
- Ale co já?! - Skočte!
Páni!
Letí docela rychle.
Poslyš, to je zeď?
Něco podobného. Zažene nepřítele a chrání nás před nebezpečím.
- Ale vždyť letíme přímo do ní. - Ovšem.
A letíme dost rychle.
Jak se s tím...
Má ta věc nějaké brzdy?
Letím příliš rychle! To bude moje smrt!
Neměj strach, čaroději. Je to kouzelná zeď.
Může jí projít každá bytost s dobrým srdcem.
To je můj konec!
Wando!
To je nádhera!
Čaroděj! To je čaroděj!
Přímo támhle!
Čaroděj je tu!
Dlouho jsme na tebe čekali.
Glindo!
Ať žije mocný čaroděj Oz!
Děkuji! Jste úžasné obecenstvo.
Vracíte radost do radostné země Oz.
- Ahoj. Jsi krásná. - Děkuji.
Děvčata, poslouchejte, já nejsem žádná hračka.
Nejsem žádná hračka. Ozi! Ozi!
Zdravím!
- Ohňostroj nebude? - Co je to ohňostroj?
Někdy ti to ukážu.
Glindo, líbí se ti víc tyhle nebo tyhle?
Oboje jsou tak krásné, že se nemohu rozhodnout.
- Potřebujeme vaši pomoc, čaroději. - Zachraňte nás, prosím.
Měl bych se ti k něčemu přiznat.
Možná nejsem tak úplně čaroděj.
- Ano, já vím. - Ty to víš?
Alespoň nejsi takový čaroděj, jakého jsme očekávali.
- Ty jsi to poznala? - Ano.
Také jsem poznala, že jsi slabý, sobecký, trochu egoista a lhář.
Aha. Je něco, co o mně nevíš?
Nevím, jestli zachráníš můj lid.
Ne, právě jsem ti řekl, že nejsem ten čaroděj.
Ale oni to neví.
Pokud je přiměješ, aby ti uvěřili, tak jsi jako čaroděj dostačující.
Koneckonců, jsou to zoufalé časy.
Přiměješ je, aby ti uvěřili?
Dostanu i tak to zlato?
Ano.
Dobří lidé ze země Oz,
váš čaroděj je tu!
Co se děje, sestro?
Podívej, jak jsou šťastní.
- Myslíš, že se stane jeho královnou? - Ovšemže se stane jeho královnou.
Co jsi čekala? S Glindiným půvabem lze jen stěží soupeřit.
Nikdo to nedokáže.
Bože můj! Sestro, bolí to!
Přesně jako zlomené srdce. To ti způsobil tvůj milovaný čaroděj.
Zbav mě toho.
Chtěla bys?
Stačí jediné sousto.
Jediné sousto a tvůj svět se navždy změní.
Jediné sousto a tvé srdce se stane neproniknutelným.
Jediné sousto a my dvě budeme konečně sdílet trůn.
Ledaže bys byla radši, kdyby ho sdílel Oz s Glindou.
To ty jsi ta Zlá čarodějnice, ne Glinda.
- Sestro, ty jsi mi lhala. - Je to hezké, viď?
Jak je najednou vše jasné.
Co se to se mnou děje?!
To jen chřadne tvé srdce.
Neměj strach, Theodoro, brzy nepocítíš nic jiného, než jen překrásnou...
...zlovolnost.
Sestro?
Ach, sestro, jsi šeredná.
Mohu použít jednoduché kouzlo a budeš vypadat zase jako dřív.
Ne! Odteď jsem taková!
Chci, aby mě takhle viděl.
Chci, aby věděl, že on může za to, jaká jsem teď.
Můj Bože!
Je nezbytně nutné, aby ses choval jako velký vůdce, za kterého tě považují.
Morálka je nezbytná, pokud máme nějakou šanci porazit Evanoru.
- Znamená to, že máš plán? - Ne.
Ty máš plán.
Povedeš nás do bitvy a usedneš na trůn.
Máme armádu, která by nám s tím pomohla?
Tak trochu.
Čtvermoňové, Vaše Výsosti.
- Vy jste vojáci? - Ne, pane.
Převážně sedláci.
Sedláci.
- Ale umíte bojovat. - Ne, pane.
- Ale všichni umíme okopávat půdu. - Aha, okopávat půdu.
- Já umím zpracovávat železo. - Výborně.
- Já peču chléb. - Lahodné. - Já umím šít. - Ne až tak užitečné.
Je umím vyrobit strašáka.
To se bude hodit.
Možná ano.
A tohle jsou Kutilové.
- Děláš si legraci? - Jsme drsnější, než vypadáme.
Možná nemají takovou výdrž, ale kompenzují to svou vynalézavostí.
Dokáží postavit cokoliv.
A ještě ti něco povím: Dokážeme postavit cokoliv.
Ano, chápu.
A jsme připraveni vzít útokem Smaragdové město.
Pokud cestou nezkolabujete.
A jako poslední Mlaskalové.
Prosím, pánové, řekněte mi, že alespoň vy umíte bojovat.
Ne, ale umíme šít hezké oblečení.
- A také zpíváme. - To nebude nutné.
Mně se to líbí, je to roztomilé. Doufám, že se ti to také bude líbit.
# Proroctví bylo pravdivé # # Vítr vás k nám zanesl #
# A tak se náhle objevil muž jménem Oz #
To stačilo.
# Chystá se bitva # # Zlá čarodějnice padne #
# A tak nás ten úžasný muž přišel zachránit #
Mlaskalové, přestaňte!
- Opravdu šijí krásné oblečení. - Dobře.
Poslouchej mě, Wando.
Glindo.
Chlapci, dejte si pauzu.
Glindo, všichni jsou to velice milí lidé,
ale opravdu věříš, že dokáží zabít Zlou čarodějnici
a armádu létajících paviánů?
Neočekávám od nich, že někoho zabijí.
Co tím chceš říct?
Chci tím říct, že dobří obyvatelé země Oz mají zakázáno zabíjet.
Zakázáno?
Chceš, abych vedl armádu, která nesmí zabíjet?
Kdyby to bylo tak jednoduché, nepotřebovali bychom čaroděje.
- Něco se děje? - Podívejte!
Zlá čarodějnice není dost silná na to, aby pronikla zdí.
Zdá se, že se jí to daří.
Samotné by se jí to nepodařilo.
- Znamená to, že jí někdo pomáhá?! - Běžte se schovat!
Utíkejte! Rychle! Schovejte se!
Ukryjte děti do bezpečí! Utíkejte!
Glindo!
Je tu tolik dobra.
Dělá se mi z toho zle.
Stále si myslíte, že vás váš čaroděj ochrání...
...přede mnou?!
Mluvte, nebo vám vyrvu jazyk z úst!
Kdo je to?
Ty mě nepoznáváš, čaroději?
To jsem se tolik změnila?
Theodoro?
Smím prosit?
Já to chápu! Jsi trochu naštvaná!
Theodoro, přestaň. Ubližuješ mu.
Theodoro.
- Co se s tebou stalo? - Je to tvá vina!
Tohle nejsi ty.
Může za to tvá sestra. Použila na tebe svá kouzla.
Doufala jsem, že ji prokoukneš.
Ach, Glindo, jsi tak naivní.
Stejně jako tvůj otec.
Proto bylo pro mou sestru tak snadné ho zabít.
Zabila pouze člověka.
Nikoliv to, v co věřil.
Kliď se, než z tebe čaroděj nadělá kaši!
Jak milé.
Vy všichni v něj věříte!
Já kdysi také.
A co se týče tebe,
ty má krasotinko,
až se vrátím spolu se sestrou a její armádou,
cesta ze žlutých cihel bude pokryta krví každého Kutila,
farmáře a Mlaskala z tvého království.
Podceňuješ nás, Theodoro.
Jsme silný a jednotný lid.
A teď máme čaroděje, aby nás vedl.
Co se týče vašeho čaroděje...
...zemře jako první!
A všichni uvidíte, že je to prolhaný, sobecký
a velice smrtelný muž.
Dej mi to!
Přál sis, ať mám koště.
Nemám pravdu, čaroději?
Nic se neděje.
Už je pryč, nemějte strach.
Teď, když je tu s námi čaroděj... Čaroději?
Odcházíš? Ale slíbil jsi, že nám pomůžeš.
To bylo před tím, než jsem se dozvěděl, proti čemu stojíme.
Armáda, ke které se teď přidala další Zlá čarodějnice,
která hodlá zabít všechny, především mě.
Dokážeme je porazit. Musí existovat nějaký způsob.
Něco, co nás ještě nenapadlo. Něco, co přehlížíme.
- Něco, co máme přímo před očima. - Glindo.
Potřebujeme skutečného čaroděje. V lepším případě i generála.
Ale já mám jen tebe.
Tak nejsi ten čaroděj, kterého jsem čekala.
Tak nemáš moc, kterou jsem myslela, že budeš oplývat.
Ale jsi tu. Musí pro to být nějaký důvod.
Možná jsi schopen větších činů, než si připouštíš.
Glindo, kéž bych znal odpověď.
Ale nejsem nic než pouhý podvodník.
Jsem pouťový kouzelník.
Nejsem takový muž, kterého by sis přála.
Někdo mě musí uložit do postele.
Samozřejmě.
Uložím tě.
Dělával to můj tatínek.
Chápu.
Možná bys byla radši, kdyby tě uložil čaroděj.
Ano, prosím.
Dobře.
Tak!
Ještě peřinu.
Moment.
- Nyní mě můžete přikrýt. - Jistě, madam.
Pohodlné?
- Dobrou noc. - Plníte přání?
- Cože? - Plníte přání?
Starý čaroděj uměl plnit přání.
Lidé cestovali do Smaragdového města a sdělovali mu svá přání.
A když to byla dobrá a šlechetná přání, tak jim je splnil.
Opravdu?
Víte, co bych si přála já?
Hezké šaty?
Abych měla zpátky svou rodinu.
Já vím. Mrzí mě to.
Nedokážu plnit přání. Takový čaroděj nejsem.
Myslela jsem si to.
Tam, odkud pocházím, nemáme žádné skutečné čaroděje.
Ačkoliv jeden by se našel.
Thomas Alva Edison.
Čaroděj z Menlo Parku. Vskutku výjimečný muž.
- Dokázal plnit přání? - Ne.
Ale dokázal nahlédnout do budoucnosti a proměnit ji ve skutečnost.
Vynalezl elektrické světlo, fonograf
a kameru, která dokáže snímat pohyblivé obrázky.
- Obrázky, které se pohybují? - Ano. Umíš si to představit?
Jediné, co použil, bylo pár drátků a sklo.
Téměř z ničeho učinil nemožné skutečným.
Vy jste taky takový čaroděj?
Takovým čarodějem bych se rád stal.
Jste takový. Poznám to.
Byla bych radši, kdybyste plnil přání, ale i takový čaroděj je dobrý.
Dobrou noc, čaroději.
Glindo, přišel jsem na to.
- Na co jsi přišel? - Na způsob, jak se dostat z téhle šlamastyky.
- Co je to? - Bojový plán.
JAK OVLÁDNOUT KOUZLA
Je tam všechno.
Iluze, kouzla, triky.
Poslyš, vím, že nejsem ten čaroděj, kterého jsi čekala.
Ale možná jsem čaroděj, kterého potřebuješ.
- Řekl jsi, že jsi pouhý podvodník. - Přesně tak.
- Podfukář? - Ano
- Strašlivý šejdíř. - Nejlepší ze všech.
Pouťový kouzelník předvede svou show.
Předvedu neopakovatelnou show.
Takovou, jakou země Oz ještě nezažila.
Kouzla, záhady, podvodné triky!
Bude to prozatím můj největší trik.
Kutilové, pojďte sem.
Rychle.
Tohle vyrobíte. Tam, odkud pocházím, tomu říkáme praxinoskop.
Ačkoli trochu jsem ho upravil.
Umožňuje vám promítat obraz do prostoru.
To je nemožné!
Nic není nemožné, když použijete mozek.
- Jistě. - Jistě!
Tyto tři cesty vedou do Smaragdového města.
Na západě jsou smrtelná maková pole. O ty bychom se museli postarat.
- Proč? - Mohou tě uvrhnout do nekonečného spánku.
A naše armáda nenahání hrůzu ani když jsme při smyslech.
Dobrá, takže tudy nepotáhneme.
Nebo možná ano.
Při vystoupeních je vždy dobrý nějaký záblesk. Obecenstvo uvede v úžas.
Vy, pánové, smícháte síru, dusičnan draselný a dřevěné uhlí,
abyste vytvořili to, čemu se běžně říká střelný prach.
Pane Quime, do poledne potřebujeme mít u hlavní cesty 200 balíků sena.
Pane Zime...
Dobrá práce.
Moji drazí Mrkalové,
brzy budete čelit Glindě a její armádě slabochů.
A jakmile spatří naši moc, budou prchat...
Ne! Nenecháme je uprchnout!
Nebudeme s nimi mít žádné slitování!
K vašemu návrhu jsem přidal nastavitelné čočky a ještě pár věcí.
Podívejte se.
Ano! Edison by byl hrdý.
Ještě od vás potřebuji jednu věc,
ale byl bych rád, kdyby to zůstalo jen mezi námi.
Jistě.
Umíte vyrobit horkovzdušný balón?
Tohle všechno je velice působivé, ale stále jsi mi neřekla,
jak to chceš dostat do Smaragdového města.
- Bez obav, někoho znám. - Co tím myslíš, že někoho znáš?
- Zdravím, čaroději. - A vida!
- Není to náš starý dobrý Bručoun? - Mé jméno je Nok!
- Buďte k sobě milí. - Pojďme, čaroději.
- Mohl bys mi dát pokoj? - Dám vám možná tak do nosu.
Je to tady. Přišel čas, abych udělal, co mi jde nejlíp.
- Další podvod. - Mohl bys s tím přestat?
Podvodník by tohle všechno nedokázal. Ty jsi mnohem víc než jen to.
Tak se zdá, že jsem oklamal i tebe.
Jediný člověk, kterého jsi oklamal, jsi ty sám.
Na ochranu.
Ne, že bys ji potřeboval.
Dobří obyvatelé země Oz,
dnes budeme bojovat za osvobození země od hanebných činů Zlých čarodějnic.
Není nás příliš, ale naše moc je veliká.
Čtvermoňové, Kutilové, Mlaskalové!
Čeká nás velký souboj,
ale jsme vyzbrojeni naší odvahou, tvrdou prací
a především naší vírou jeden v druhého.
Dokud budeme věřit, nemáme se čeho bát.
Neboť když věříte, nic není nemožné!
Kupředu!
Stůjte!
- Zdravím, kolego Mrkale. - Co tu pohledáváte?
- Zásoby pro bitvu. - Vezeme zásoby pro bitvu.
O takové zásilce mi nikdo neřekl.
Ukažte mi doklady o převozu.
Co je za problém?! Ty mě nepoznáváš?! Jsem Nok, městský posel.
Pane, jen se snažím dělat svou...
Chtěl jsem říct, že...
Nechte je projet!
Co je to?
Oni se opovážili napochodovat proti nám?
- Roztrhejte je na kusy! - Leťte!
- Byla to lest. - Tahejte!
Vraťte se! Vraťte se!
Proklínám vás!
Ještě to neskončilo.
Mlha se zvedá!
Čtvermoňové, stáhněte se!
- Do lesa! - Glindo, pozor!
Odneste ji.
- Posle. - Mocný čaroději. - Co jsou zač?
Odbojové hnutí Smaragdového města. Vyložte kočár.
Jistě, pane. K zadní části.
Pojďme, rychle.
- Vy dva, vezměte vozík. - Vše je připraveno.
- Už potřebujeme jen vás. - Pojďte.
- Nejdřív musím ještě něco udělat. - Na to není čas.
- Jděte na určené místo. - Ano, pane. Pospěšte si.
Řekl jsem jí, že to uděláte. Ona tvrdila, že se mýlím.
- Zdá se, že jsem se nemýlil. - O čem to mluvíš?
Mluvím o té věci, kterou Kutil vyrobil. Ten balón.
Jaký balón?
Už musím jít.
Nezapomeňte, že se musíte držet plánu.
Držet se plánu? Ten plán jste byl vy. Měli jsme se držet vás.
Povedete si skvěle. Sbohem.
- Vraťte se, bez vás to nedokážeme! - Čaroději!
Čaroději, já nevím, co máme dělat!
Obyvatelé Smaragdového města,
buďte svědky toho, co stane, když se mi vzepřete!
Glinda se dnes předvedla, to uznávám.
Pusťte ji!
- Vy jste ta čarodějnice! - Už známe pravdu!
- Vy jste otrávila krále! - Stráže!
Srovnejte je!
Jako občané Smaragdového města tohle nebudeme tolerovat!
Nebudeme!
Ticho!
- Ustupte! Ustupte! - Ticho!
Co bych měla udělat teď?
- Vzít svou sestru a odletět odtud. - Skutečně?
Dokud ještě můžete.
Myslím, že udělám něco docela jiného.
Velmi, velmi pomalu, protože...
...tě nemohu připravit o tu tvou krásnou tvářičku.
Vysaju z tebe veškeré světlo, dokud nezůstane pouze temnota.
Na tohle jsem dlouho čekala.
To ne.
Řekl, že to bude zatím jeho největší podvod.
A nezmínil se, že podvede nás?
Jak předvídatelné.
Věděla jsem, že ten tvůj hlupák nemůže být čaroděj.
Uhněte mi z cesty!
Vzdej to, Glindo. Proč stále vzdoruješ?
Protože věřím v čaroděje.
Také jsem v něj kdysi věřila. Pohleď!
Pohleďte! Váš čaroděj!
Kam to letí?
- Opouští nás. - Jak to mohl udělat?
Ne!
Přece jen nebyl tak mocný.
Hej!
- Ahoj, opičáku. - Ozi!
Myslel jsem, že jste mrtvý.
To brečíš kvůli mě?
Ne, jen se mi do očí dostal kouř.
Ovšem.
Všechny jste oklamal. Opravdu to byl váš největší podvod.
To byl jen začátek.
Ujasněme si to.
Vaše proroctví je mrtvé
stejně jako král, který ho vyřknul a čaroděj, který se ho pokusil naplnit.
- Oba jsou mrtví. - Jdeme na to.
A připojí se k nim Glinda Dobrotivá.
Sbohem.
Pozdravuj svého tatínka.
Sny tohoto lidu budou žít dál.
Nebojte se mě, dobří obyvatelé země Oz.
Nebojte se mě.
Neboť jsem to já, velký a mocný čaroděj země Oz!
Odvážná kouzla? Po tom všem?
- Jak si dovoluješ vzepřít se nám?! - Dovoluji?!
Co si to dovolujete vy, Zlé sestry?! Ozovi se nikdo nevzepře!
Stráže, zničte ho!
Na něj!
Útok!
Stráže, vraťte se! To je rozkaz!
Myslela sis, že mě můžeš zabít? Mě?!
Díky tobě jsem se zbavil své smrtelné stránky
a zaujal jsem svou skutečnou netělesnou formu!
Nyní jsem mocnější než kdy dřív.
Jsem nepřemožitelný!
Stále o mně pochybujete?
Já tebou pohrdám!
- Skvělá práce, sestro. - Děkuji.
Pospěšte si. Čekáte příliš dlouho.
Vydržte.
Myslí si, že vyhrály.
Zapněte to!
- Co? Zapněte to! - Uvolnil se tu drátek.
- Šroubek se zasekl. - Vydržte.
Použijte tohle.
- Mám to. - Výborně.
To nemůže být pravda.
Mě nemůžete porazit.
Jsem nesmrtelný!
Já jsem velký a mocný čaroděj země Oz!
Nyní buďte svědky toho,
jak vypustím hvězdy!
Pohleďte!
Takže tohle je ohňostroj.
On je ten čaroděj.
Dostali jsme Evanoru, prchá pryč.
Výborně, dostali jsme jednu!
Vrať se, ty zbabělče!
- Glindo. - To jsi ty.
A to jsi tvrdila, že já jsem ta slabá!
- Možná tě nebudu schopna zabít... - Teď.
Dobře.
...ale mohu zabít tu, kterou miluješ!
- Výš! - Snažím se.
- Připraveni. - Palte.
Zmiz odsud, Zlá čarodějnice! Zmiz!
Nenávidím tě.
Navždy zmiz!
Čarodějnice je pryč, čarodějnice je pryč!
- Ano! - Výborně!
- Věděl jsem, že to dokážeme. - Jistě.
Theodoro, vím, že v hloubi duše nejsi zlá.
Pokud ještě někdy v sobě objevíš dobro,
můžeš se vrátit.
Nikdy!
Ne tak rychle.
My dvě jsme spolu ještě neskončili.
Získala jsi trůn, Glindo.
Co víc bys chtěla?
To mi splnit nemůžeš.
Vzala jsi mi to, na čem mi nejvíc záleželo.
Mého otce.
Nikdy nebudu ani z poloviny tak dobrosrdečná jako on,
ale vezmu zavděk svobodou jeho lidu.
Ovšem, Glindo.
Myslím, že alespoň to si zaslouží.
Co se děje, Glindo?
Žádné bubliny?
Nepotřebuji je.
Bubliny jsou jen pro efekt.
Co jsi to provedla?
Podívej, co jsi mi způsobila!
Teď každý uvidí, jaká skutečně jsi.
Jménem mého otce tě vykazuji ze Smaragdového města.
Už se nikdy nevracej.
Dobří obyvatelé země Oz, mám tu pro vás vzkaz od samotného čaroděje.
S trochou odvahy a víry jsme dokázali nemožné.
A jako váš čaroděj tímto prohlašuji, že země Oz bude navždy svobodná.
Výborně.
- Zatáhněte prosím závěsy. - Snažím se.
Dobrá.
Vyzkoušíme to.
Je to zapnuté?
- Funguje to? - Je to úžasné.
Helemese...
Není to ta nejkrásnější čarodějnice ze země Oz?
Ahoj, Glindo.
Ahoj, čaroději.
Dobrá práce, Kutile. Váš stroj funguje skvěle.
Je to má práce.
Vy jste prokázala skutečnou odvahu.
Váš otec by byl na vás víc než hrdý.
Obdivoval by tu ženu, kterou jste se stala.
Simsalabim!
Odvedli jste skvělou práci.
Jsme připraveni pro případ, že by si chtěl někdo promluvit s čarodějem.
Pamatujte, Oscar Diggs zemřel,
aby čaroděj země Oz mohl žít.
Až se čarodějnice vrátí, a určitě se tak stane,
bude třeba, aby všichni věřili.
- Nikdo se nedozví vaše tajemství. - To jsem rád.
Teď přišla chvíle na rozdávání dárků.
- Dárků? - Dárky!
Noku! Teď ne.
- Jaké dárky? - Víte, že neumím plnit přání.
Takže si budete muset vystačit s tímhle.
Jako první Mistr Kutil.
Pro muže, který dokáže vyrobit cokoliv, mé šťastné...
...udělátko.
Ať vám poslouží při rekonstrukci Smaragdového města.
Už navždy ho u sebe budu nosit.
Děkuji, že jste mi věřil.
Další na řadě je Bručoun.
Jmenuji se Nok!
Bručoune, daruji ti něco, co potřebuješ ze všeho nejvíc.
Věc, která tam, odkud pocházím, dokáže rozveselit i ten nejsmutnější den.
- To nechci! - Odteď to patří tobě.
- Vezměte si to zpátky! - To nemohu.
Noku, úsměv ti sluší.
- Opravdu ti sluší. - Děkuji.
Finley.
Stál si při mně i ve chvíli, kdy by každý rozumný opičák odletěl.
Tobě daruji něco, co jsem ještě nikomu nedal.
Přátelství.
Odteď jsi můj společník.
Můj přítel.
Nic jiného jsem si ani nepřál.
Teď jsem na řadě já!
Obávám se, že ti nemohu dát to, co by sis přála ze všeho nejvíc.
Jediné, co ti mohu nabídnout, je tohle.
Nás.
- Vím, že by sis představovala jinou rodinu... - Je dokonalá!
Děkuji.
Jsem zvědavá, co dostaneš ty.
Já nic nepotřebuji, dítě.
- Doufám, že máte něco pro Glindu. - Samozřejmě.
To nejlepší jsem si nechal na konec.
Tobě daruji pohled na věc, kterou každý závidí, ale nikdo ji neviděl.
Budeš ohromena tím, co spatříš za oponou.
Božínku!
- Je tu velmi těsno. - Pěkné, že ano?
- Vím, co máš za lubem, čaroději. - Co?
Jen ti to tu ukazuji. A chci ti poděkovat.
Že jsi mi otevřela oči.
A co vidíš?
Že mám vše, co jsem si kdy přál.
Jen abys věděl, od začátku jsem si byla jistá, že to v sobě máš.
- Výjimečnost? - Ne.
Něco víc.
Dobrotu.
Teď, Noku.
KONEC Přeložil Hogwarts